EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Var det värt det?
Jag vet att det inte känns så nu.
Varför gjorde hon det?
Hon försökte skydda er.
Vi måste fortsätta nu.
Hur då? Hur ska vi bara fortsätta?
Det måste vi, annars har allt varit förgäves.
Vi måste bota Rasmus, så att allt kan bli som vanligt igen.
Det var Leas dröm också.
Lever han?
- Du ska inte vara här inne, Sarah. - Jag måste veta om han lever.
Det gör han.
Jag tror att vi gjorde det.
Nånting gjorde ni.
Men vad var det ni gjorde?
- Vad hände? - Helvete! Det gör skitont!
- Ät det knäet? Kan du stödja på det? - Nej. Fortsätt utan mig.
Det kan du glömma.
- Kom här. Kan du böja på det? - Ja.
Sitt still.
Jag hoppas inte att Simone har försökt bota Rasmus än.
- Jag trodde nästan på dig ett tag. - Vad menar du?
- Att du inte brydde dig om henne. - Det här handlar inte om Simone.
Jo, det gör det. Och det är okej. Du är upp över öronen förälskad i henne.
Låtsas inte att du inte är det.
- När fan blev du psykolog? - Man ser det på dig, för helvete.
Visst, ni blev osams. Om några förtjänar varandra i den här skiten, är det ni två.
Okej! Då hittar vi de andra och tar oss ut ur den här skiten tillsammans.
Okej.
Fy fan!
- Kan du stödja på det? - Ja.
Fan!
Hallå!
Stanna! Stå stilla!
Håll händerna synliga!
Vi har tagit blodprov. Botemedlet ser ut att fungera.
Det eliminerar viruset.
Jag minns inte vad som hände.
Rasmus,
Lea...
Vad hände med Lea?
Lea försökte skydda er.
Det var inte ditt fel, Rasmus.
- Jag dödade henne. - Det var inte ditt fel.
- Jag... - Rasmus...
Du var inte dig själv.
Du var inte dig själv...
Jag trodde att du var död.
Kom inte närmare.
Jag dödade Lea.
Jag är glad att du lever.
Vad fan är det som pågår?
De bygger upp en armé.
Den här vägen.
Du måste låta oss gå. Vi måste komma tillbaka till de andra.
Hör på mig. Simone försöker bota Rasmus. Vi måste stoppa henne.
Ja, men det kan hon inte, va?
Hon gör bara allt mycket värre, och det vet du. Det har du vetat länge.
Om ni inte heller kan bota honom, vad är det då?
Vad vill ni med honom om ni inte kan stoppa det?
Så du är bara sjuk i huvudet.
Ja, det tycker jag.
Jag vet att du står där.
Förlåt mig, Jean.
Jag vet inte vad som hände.
Du blev arg... och hon försökte bara hjälpa dig.
Och sen dödade du henne.
De säger att jag är botad nu.
Grattis.
Är det illa?
Man kan steka ett ägg på din panna.
Jag är hungrig också.
Haha.
Jag var vid Jakobs grav i dag.
Hur mådde han?
Jag vet att du tror att jag inte brydde mig om honom.
Men det gjorde jag, och jag önskar att inget av det här hade hänt.
Nu är det bara vi två.
Eller två och en halv, eller vad man säger.
Jag ska ta hand om dig.
Gör du allt det här för hans skull?
Är det så otänkbart att jag faktiskt bryr mig om dig?
Du...
Kom här.
Okej.
Vad är det du vill?
Hon är sjuk i huvudet.
Stopp!
Ni är omringade! Ni kommer inte undan!
Ner! Ner!
- Hej. - Hej.
- Rasmus provsvar är snart klara. - Ja.
Jag kan inte se honom i ögonen.
Jag kan inte glömma det han har gjort.
Hans ilska. Du såg det själv.
Det jag såg var en storasyster som gjorde allt för att rädda sin bror.
Jag såg dig vara ohyggligt stark och du satte ditt liv på spel.
Vi gjorde det.
- Vadå? - Vi gjorde det!
Rasmus är botad!
- Menar du det? - Han är botad!
Vi gjorde det!
Han är botad!
- Vi måste hitta honom. - Ja.
Gå och leta upp honom.
Jag tror att vi är de första.
Det är inte han.
Han kanske vet hur vi kommer in.
När det blir mörkt kan alla se dig.
Vi vet att ni har honom!
Vi ska ha killen med viruset!
Pojken! Vi ska ha pojken.
Okej.
Jag ska visa er var han är.
Hur mår du?
Jag har feber.
Jag mår kasst.
Kom!
- Va? - Kom hit.
Ställ dig här.
Vänta.
Vadå?
Jag vet inte om...
Rasmus, akta! Bakom dig!
Tyst!
Sarah!
Rasmus?
Vad fint det är.
Jag tror att hon kan känna dig.
Du har inte sett Rasmus, va?
Jo.
Är han med Sarah?
De har tagit honom.
Vilka? Vad pratar du om?
Allt är ditt fel.
Och det vet du om.
Jean, var här han?
De har tagit honom.
Vilka har tagit honom?!
Jag hoppas att han dör.
- Är du okej, Sarah? - Håll käften!
Rasmus, gör nåt!
Titta rakt fram.
Raska på, för helvete!
Varför har du inte dödat oss? Va?
Vart ska vi?
Vad var det? Kolla där borta.
Vad fan?
Vad händer? Hon är också en av dem!
Kom igen! Vi måste vidare.
Har du en annan plan?
- Vad vill du? - Tyst.
Vad vill du?
Du kan inte lita på henne.
- Okej. - Okej?
Vi gör som hon säger.
Om man bara fattade vad fan hon säger...
Fie... De har tagit honom.
- Vad pratar du om? - De har tagit Rasmus.
- Va? - Kom!
Öppna dörren.
- Vet ni vad han kan göra? - Håll käften och öppna dörren!
- Varför tror ni Apollon är efter honom? - Öppna dörren.
Vad tror ni att de vill? Han kan döda oss alla.
Öppna dörren, säger jag!
Vad är det med honom?
Han får ett anfall!
Jag sa ju det!
Ni måste springa!
- Spring! - Ut!
Spring! Skynda er!
Är du okej?
- Vad hände? - De har stuckit.
- Vilka? - De som kom för att hämta Rasmus.
Är ni okej?
Ja.
Är du okej?
Du är botad.
Va?
Det fungerade.
Du är botad.
Du är botad!
Vi gjorde det.
Vi gjorde det. Vi två.
Vi måste ta reda på om de är fler.
Vad fan händer?
De vet inte vad som väntar.
Jag vet inte om jag tycker synd om dem.
- Okej, men hur kommer vi in före dem? - Jag vet.
Det finns en annan ingång.
Varför i helvete släppte Jean in dem?
Det var mitt fel.
Hur kan det vara ditt fel?
Jag var helt inställd på att rädda Rasmus och tänkte inte på er.
Nej, men det kan du inte ta ansvar för nu.
Vi är inte i säkerhet här längre. Fler kan komma när som helst.
Vi drar när det blir mörkt.
Fie, jag är ledsen.
De är här!
Kom!
- Du känner till den? - Vadå?
- Var den hemliga ingången är? - Vilken ingång?
Hur vet du det? Vem fan är du? Han som bröt sig in, vad ville han?
Varför känner inte Apollon till ingången, men du gör det?
För att du inte är en av dem. Jag såg dig på filmen!
- Hon är en av dem på filmerna! - Vad menar du?
Hur fick du det där psyko-geväret att skjuta så där?
Får man ut kapslarna med det? Hur tänker du krossa Apollon?
Du ska nog inte fråga henne så mycket.
Ja.
Varför?
Om det gör det då? Ska jag stirra på dem tills de skiter på sig?
- Vad fan säger hon? - Att du inte ska skjuta henne.
Ja, bra. Schyst.
- Vi ses sen. - Ja.
- Är det din? - Mm.
Vad?
Du är ju botad nu.
Ja.
De säger att jag är botad.
Okej.
- Hej. - Hej!
- Vi måste iväg. - Vart ska vi?
- Apollon närmar sig. Drönarna är här. - Ta på er de här.
- Vad är det? - Så att drönarna inte kan se oss.
- Var är Jean? - Vi hittar honom inte.
Vi måste gå nu.
Stanna.
Jean?
Vem är hon?
Var fan är du?
Jag ser er.
Jean, vad fan händer?
Se till att Rasmus kommer hit.
- Va? - Och din väninna stannar här.
- Jean... - Jag trycker på knappen.
Vilken knapp?
Jean, vad ska du göra med Rasmus?
Han dödade Lea.
Och du lämnade oss bara.
Det är ditt fel.
Hämta honom.
Funkar det?
De kommer!
De är här redan! Gå tillbaka!
Gå, gå!
Simone!
Martin...
Vad har hänt?
Du får aldrig ge dig av igen.
Det ska jag inte.
Jag är här nu.
Okej?
- Men vi måste härifrån. - De är på väg in.
- Vi kan komma ut genom källaren. - Var är Jean?
Han är där nere.
Men han är inte ensam. Kom!
Han förtjänar inte att leva.
Du kan inte stoppa mig.
När han kommer hit dödar jag honom.
Jag struntar i dig.
- Vad fan gör hon här? - Hon kom efter Rasmus.
- Är han där inne? - Ja.
Jean!
Jean, kom! Vi ska härifrån.
Öppna dörren!
Jean, jag vet att det är tufft.
Jag vet att du är ledsen. Det är jag också.
Men kom ut, så att vi kan prata om det.
- Kom, Jean... - Vad som än händer måste du ut härifrån.
Tänk inte på oss andra.
- Vad menar du? - Det är kört. Det är kört för oss nu.
- Men du måste överleva. - Varför säger du så?
Öppna bara dörren. Öppna dörren.
Jag hjälper dig, Jean.
Öppna bara dörren.
Det är det enda du ska göra.
Du måste överleva.
Okej?
Han är frisk.
Vi har tagit bort viruset. Om han överlever kan han rädda världen.
Jean!
Jean, titta på mig.
Jean, titta på mig. Jean...
Titta på mig!
Jean, titta på mig!
Nej! Nej, nej!
Spring, spring!
Lea?
Gör det inte, Jean.
Nej!
Gör det inte.
Vad har jag gjort?
Hitåt! Här nere!
Fort!
Kom!
Rasmus!
In där!
In!
- Rasmus? - Sarah!
Rasmus!
Fan...
Fie! Fie!
Hjälp mig! Fie!
Kom hit!
Ja... Titta på mig.
Så ja.
Vi måste härifrån nu.
- Rasmus, vi måste dra! - Jag får inte stopp på blödningen.
Släpp mig. Ge mig...
- Släpp mig! - Kom nu för fan!
Kom nu, kom nu!
Andas bara.
- Du kommer att klara det. - Det tror jag inte.
Jo, du kommer att klara det.
Det tror jag inte.
Rasmus...
Kyss mig.
Du är så långsam.
Som Romeo och Julia.
Sarah...
Sarah. Sarah!
Sarah!
Nej! Sarah!
- Rasmus! - Vad händer?
Nej, nej, nej.
- Vi måste härifrån nu. - Nej.
- Kom nu för fan! - Simone!
Undan!
Rasmus!
Vad vill ni?!
Va?!
Rasmus...
Vad har du gjort?
Vad jag har gjort?
Det var inte jag.
Det var de som...
Det var du!
Varför kan ni inte lämna mig i fred?
- Vi måste gå tillbaka. - Jag måste ingenting.
De har dödat Sarah.
Hon är död.
Stopp.
Stopp. Stopp!
Stopp.
- Vill du verkligen göra det där? - Pappa sa...
Pappa är död, Simone.
Pappa är död för att han försökte ändra på mig, precis som de!
De tror att jag är svag, men det är jag inte.
Det där är inte du. Du är inte dig själv, mus.
Du vet inte vem jag är! Du vet inte hur det här känns!
Du vet inte hur jag mår!
Jag skulle skydda dig. Jag skulle skydda dig.
- Nej. - Stopp.
- Du vill bara ändra på mig. - Stopp.
Stopp.
Rasmus!
Rasmus...
Rasmus, titta på mig!
Titta på mig!
Gör det inte.
Nej. Nej, Martin.
- Vi löser det här. Tillsammans. - Nej.
Vi löser det tillsammans.
- Vi löser ingenting! - Jodå...
Du är alltid den som bestämmer!
Men inte längre!
Försök inte stoppa mig!
Du sköt mig.
Det är okej.
Undertexter: Fredrik Papp